15:04 «Прес, чорнило, три гармати. Пригоди славного мандрівного друкаря Івана Федоровича». Пізнавальна повість Петра Яценка | ||||
![]() «Прес, чорнило, три гармати. Пригоди славного мандрівного друкаря Івана Федоровича» (Видавництво «Портал», Київ, 2023 рік) – книга Петра Яценка, яку варто прочитати. «Чому?», – спитаєте ви. А тому, що навряд чи ви знаєте, як Іван Федоров став Федоровичем. Відповідь знайдеться в цій художній повісті, заснованій на історичних джерелах. А яскравий авторський стиль і гумор допоможуть зануритися у пригоди разом із героями книжки! Це оповідь про діяльність, мандри, успіхи й негаразди, батьківство й вибір ідентичності славетного друкаря розгортається на суспільно політичному та побутовому тлі українських земель XVI століття. «Цілу осінь, зиму й частину весни життя друкарів складалося з повторюваних циклів: набирати рядки з відлитих літер шрифту, мастити їх фарбою, класти зверху і притискати пресом папір, сушити готові відбитки, різати на сторінки, зшивати в зошити, а ті – у книжки, робити шкіряні палітурки. Усі ці операції робилися тисячі разів. Ходкевич вирішив видати «Євангеліє учительне» трохи меншим накладом, ніж московський «Апостол», але однаково досить великим – тисячу примірників. Двоє сільських учнів невдовзі опанували більшість операцій, і в них виходило не гірше від досвідчених майстрів. Петро тепер тільки перевіряв, чи не забагато нанесли фарби, чи є помилки в набраних шпальтах і чи правильно відсортовані вже надруковані сторінки, а крім того, звісно, продовжував мішати нові порції фарби й відливати буквиці шрифту, яких бракувало. Працювали щодня допізна, без перерви на обід, снідали коров’ячим молоком і хлібом, вечеряли просто в стайні-друкарні гороховою кашею з квашеною капустою й часто засинали прямо на мішках із соломою, не маючи сил дістатися до своїх келій… І лише в неділю, коли друкарі відпочивали, гетьманська куховарка приносила їм м’яса: чи то запечену курку, чи гуляш із телятини в глиняному горщику. На свята Іван з Петром частувалися в гетьмана за спільним столом, куди Ходкевич запрошував місцевих священиків східного та західного обрядів, вірменського управителя маєтку й щораз різних гостей, серед яких найчастіше були місцеві шляхтичі та ігумен монастиря в Супраслі.» (уривок з розділу четвертого «Втрата велика друкаря книжок небачених – і набуток малий, капризний вельми») А що було далі, як розгорталися події і чим закінчилася ця історія, ви дізнаєтеся, прочитавши книгу Петра Яценка, яку ви знайдете на абонементі відділу обслуговування учнів 5 – 9 класів Чернігівської обласної бібліотеки для дітей. Запрошуємо!
| ||||
|
Всього коментарів: 0 | |